Post on 13-Mar-2016
description
transcript
Colec ] i e coordonat\ de Miha i -Dan Pave l e s cu
f a n t a s y
STEPHEN R. (REEDER) DONALDSON s-a n\scut ̀ n 1947, ̀ n Cleveland,Ohio. ~n copil\rie, a petrecut 12 ani `n India, unde p\rin]ii s\i,misionari medicali, se ocupau de ̀ ngrijirea lepro[ilor. Donaldsona absolvit Colegiul Wooster `n 1968, apoi a lucrat `n spitaluldin Akron City `ntre 1968 [i 1970. ~n 1971 a predat la Univer -sitatea de Stat Kent, apoi a fost redactor [i instructor la unatelier literar, ̀ nainte de a fi publicate Cronicile lui Thomas Co-venant, Necredinciosul `n 1977. Cronicile au ap\rut sub formaa dou\ trilogii, `ntre 1977 [i 1983, `n prezent fiind `n lucru otetralogie plasat\ ̀ n acela[i univers. Potrivit actualului s\u edi-tor, Putnam, primele dou\ trilogii s-au vândut `n peste 10 mi-lioane de exemplare. ~n anul 1977 Donaldson a ob]inut PremiulBritish Fantasy pentru Blestemul nobilului Foul, iar ̀ n 1979 a pri-mit Premiul John W. Campbell pentru cel mai bun scriitor tân\r.A mai publicat numeroase romane science-fiction [i poli]iste,unele sub pseudonimul Reed Stephens. Dintre lucr\rile saleamintim: The Wounded Land (1980 – Balrog Fantasy Award),The One Tree (1982 – Balrog Fantasy Award [i Saturn Award),Daughter of Regals and Other Tales (1984 – Balrog FantasyAward), The Mirror of Her Dreams (1986 – Science Fiction BookClub Award [i Julia Verlanger Award), A Man Rides Through(1987 – Science Fiction Book Club Award), Reave the Just andOther Tales (1998 – World Fantasy Award). A fost de aseme-nea recompensat cu Atlanta Fantasy Fair Award, ̀ n 1992, pen-tru realiz\ri deosebite, WIN/WIN Popular Fiction Readers ChoiceAward pentru autorul favorit de fantasy, ̀ n 1991, [i President’sAward acordat de International Association for the Fantasticin the Arts, `n anul 1997.
NEMIRA
Traducere din limba englezăROXANA BRÎNCEANU
Dincolo de frumuse]e
1B | I A T U L D E A U R
Femeia ie[i din magazin exact la timp ca s\-l vad\pe fiul ei cel mic jucându-se pe marginea str\zii, drept`n calea b\rbatului palid [i sfrijit care p\[ea pe mij-locul trotuarului ca o epav\ mecanic\. Pentru o clip\inima `i st\tu `n loc. Apoi s\ri, ̀ [i ̀ n[f\c\ fiul de bra][i-l smulse din fa]a primejdiei.
B\rbatul trecu f\r\ s\-[i abat\ privirea. Pe cândsilueta lui se `ndep\rta, ea [uier\ `n direc]ia lui:
– Pleac\! Pleac\ de aici! Ar trebui s\-]i fie ru[ine!Pa[ii lui Thomas Covenant continuar\ la fel de
siguri ca un mecanism care fusese uns pentru acestscop precis. Dar `n sinea lui r\spunse: Ru[ine? Ru[ine?Chipul i se contorsion\ `ntr-o grimas\ s\lbatic\.Feri]i-v\! Proscris necurat!
Dar vedea c\ lumea pe lâng\ care trecea, oamenicare `l cuno[teau, ale c\ror nume, case [i strângeri demân\ ̀ i erau familiare, se d\deau la o parte, f\cându-iloc suficient. Unii dintre ei ar\tau de parc\ [i-ar fi ]inut
r\suflarea. Strig\tul s\u interior se frânse. Oameniiace[tia nu aveau nevoie de str\vechiul ritual al aten]io -n\rii. Se concentr\ asupra st\pânirii mârâitului spas-modic care pândea pe chipul lui [i l\s\ ma[in\ria precis\a voin]ei s\-l poarte pas cu pas `nainte.
~n timp ce mergea `[i mi[ca ochii `n sus [i `n jos,verificând s\ nu existe rupturi sau g\uri nea[teptate`n hainele lui, c\utându-[i mâinile de zgârieturi, asi-gurându-se c\ nimic nu se `ntâmplase cu cicatriceacare se `ntindea de la podul palmei pân\ acolo undefuseser\ ultimele lui dou\ degete. ~l putea auzi pe doc-tor spunând: „SVE, domnule Covenant. Suprave-ghere Vizual\ a Extremit\]ilor. S\n\tatea dumitaledepinde de asta. Nervii mor]i nu vor mai cre[te nicio-dat\ la loc – n-o s\-]i dai seama c\ te-ai r\nit decâtdac\ o s\-]i faci un obicei din a te verifica. F\-o tottimpul – gânde[te-te la asta tot timpul. Data viitoares-ar putea s\ nu mai fii a[a de norocos.“
SVE. Acele ini]iale cuprindeau `ntreaga sa via]\.Doctorii! gândi el caustic. Dar f\r\ ei poate n-ar
fi supravie]uit nici m\car atât. Fusese a[a de ignorant`n privin]a primejdiei. Faptul c\ se neglijase i-ar fiputut aduce moartea.
Privind fe]ele surprinse, ̀ nfrico[ate sau nep\s\toaredin jurul lui – existau multe fe]e nep\s\toare cu toatec\ ora[ul era unul mic – `[i dori s\ fie sigur c\ pechipul lui se citea o expresie clar\ a dispre]ului. Darnervii din obrajii lui p\reau s\ fie doar ̀ n mic\ m\sur\vii, de[i doctorii `l asiguraser\ c\ asta era o iluzie `nstadiul actual al bolii [i c\ niciodat\ nu putea fi sigur
10 s t e p h e n d o n a l dso n s o n
de imaginea pe care o plasa `ntre el [i lume. Acum,când femeile care cândva aleseser\ romanul s\u drepttem\ de discu]ie `n cluburile lor literare se retr\geaudin fa]a lui de parc\ ar fi fost vreo oglind\ a ororilorsau vreun monstru, sim]i junghiul perfid al pierderii.~l strangul\ cu duritate ̀ nainte de a-i afecta echilibrul.
Se apropia de destina]ia sa, ]elul afirma]iei sau pro-clama]iei pe care o preluase cu atâta `ndârjire. Puteavedea firma la dou\ str\zi mai `ncolo: Compania detelefonie Bell. Mersese pe jos cei trei kilometri de laferma Haven pân\ `n ora[ ca s\-[i pl\teasc\ facturatelefonic\. Desigur, ar fi putut trimite banii prinpo[t\, dar se `nv\]ase s\ priveasc\ aceast\ ac]iune cape o renun]are, o abdicare `n fa]a pierderilor grelede care avusese parte.
~n timpul tratamentului, so]ia sa Joan divor]ase,`l luase cu ea pe fiul lor [i se mutase `n alt stat. Singu -rul lucru `n care el, Thomas Covenant, investise [ipe care ea `ndr\znise s\-l manevreze fusese ma[ina;i-o luase [i pe aceasta. ~[i l\sase majoritatea haine-lor `n urm\. Apoi vecinii cei mai apropia]i, afla]i ladistan]\ de un kilometru `n ambele direc]ii, se plân-seser\ acut de prezen]a lui `n mijlocul lor, iar cândel refuzase s\-[i vând\ proprietatea, unul dintre eise mutase din zon\. Dup\ aceea, la trei s\pt\mânide la `ntoarcerea sa acas\, b\c\nia – trecea acum pelâng\ ea, avea ferestrele pline de reclame frenetice –`ncepuse s\-i livreze alimente indiferent dac\ el le co-manda sau nu – [i, b\nuia el, indiferent dac\ voia saunu s\ le pl\teasc\.
b l e s t e m u l n o b i l u l u i f o u l 11
Acum trecea pe lâng\ tribunal, cu coloanele salegri mândre de povara lor de justi]ie [i lege – cl\direa`n care, prin mandat, fire[te, fusese deposedat de fa-milie. Chiar [i treptele de la intrare fuseser\ lustruitepentru a fi ferite de murd\ria nevoilor umane carecolindau `n sus [i `n jos ̀ n c\utarea unor compens\ri.Divor]ul fusese acordat pentru c\ nicio lege nu puteasili o femeie s\-[i creasc\ pruncul `n compania unuiom ca el. Au fost lacrimi? `ntreb\ el amintirea lui Joan.Ai fost curajoas\? U[urat\? Covenant rezist\ impul-sului de a fugi din fa]a pericolului. Capetele de uria[icu guri c\scate care `ncununau coloanele p\reau `nmod ciudat scârbite, ca [i cum ar fi fost pe punctulde a vomita peste el.
~ntr-un ora[ cu nu mai mult de cinci mii de locui-tori, centrul de afaceri nu era mare. Covenant travers\prin fa]a magazinului universal, [i prin vitrina de sticl\putu vedea câteva fete de liceu cump\rând bijuterii ief-tine. Se sprijineau pe tejghea ̀ n atitudini provocatoare,[i lui Covenant i se puse involuntar un nod `n gât. Sepomeni iritat de [oldurile [i sânii fetelor – rotunjimipentru mângâierile altor b\rba]i, nu ale lui. El era im-potent. ~n dec\derea nervilor, capacitatea sexual\ eraun alt membru amputat. Chiar [i eliberarea de dorin]e`i era refuzat\; putea invoca dorin]ele trupe[ti pân\ `lamenin]a nebunia, dar nu putea face nimic `n pri-vin]a lor. F\r\ niciun avertisment, o amintire a so]ieisale `i r\s\ri `n minte, aproape eclipsând str\lucireasoarelui, trotuarul [i oamenii din fa]a lui. O v\zu`ntr-una dintre c\m\[ile de noapte opace pe care i le
12 s t e p h e n d o n a l dso n s o n
cump\rase el, cu sânii ca ni[te cercuri ce-l invitau desub materialul fin. Inima lui strig\: Joan! Cum ai pututs\ faci a[a ceva? Un trup bolnav e mai important decâtorice altceva?
Cuprinzându-[i umerii ca un strangulator, alung\amintirea. Asemenea gânduri erau o sl\biciune pecare nu [i-o putea permite; trebuia s\ le `ndep\rteze.Mai bine s\ fiu am\rât, se gândi. Am\r\ciunea supra-vie]uie[te. P\rea s\ fie singura arom\ pe care mai eracapabil s-o simt\.
Spre disperarea lui, `[i d\du seama c\ se oprise.St\tea `n mijlocul trotuarului cu pumnii `ncle[ta]i [iumerii tremurând. Cu greu, se puse din nou `nmi[care. ~n timp ce f\cea asta se ciocni de cineva.
Proscris necurat!Prinse o lic\rire de ocru; persoana de care se lovise
p\rea s\ poarte o rob\ murdar\ de un cafeniu ro[cat.Dar nu se opri s\-[i cear\ scuze. Continu\ s\ se furi -[eze pe caldarâm ca s\ nu fie nevoit s\ `nfrunte teama[i ostilitatea acestui individ. Dup\ câteva momentepa[ii s\i `[i reg\sir\ ritmul sec, mecanic.
Trecea acum pe lâng\ birourile Companiei deelectricitate – ultimul lui motiv s\ vin\ s\ pl\teasc\personal factura de telefon. Cu dou\ luni `n urm\trimisese prin po[t\ un cec pe adresa companiei –suma era mic\; folosea pu]in\ energie electric\ – [iacesta `i fusese returnat. De fapt, plicul nici m\carnu fusese desf\cut. Un bilet ata[at explicase c\ fac-turile sale fuseser\ pl\tite de o persoan\ anonim\ pen-tru cel pu]in un an.
b l e s t e m u l n o b i l u l u i f o u l 13
Dup\ o lupt\ interioar\, `[i d\duse seama c\ dac\nu opunea rezisten]\ acestei tendin]e, `n curând nuva mai avea niciun motiv s\ ias\ `n mijlocul altorfiin]e umane. A[a c\ ast\zi mersese cei trei kilometripân\ `n ora[ ca s\-[i pl\teasc\ personal factura tele-fonic\ – s\ le arate concet\]enilor s\i c\ nu inten]ionas\ renun]e la umanitatea lui. Furios c\ era un pros-cris, c\uta s\ sfideze asta, s\-[i revendice drepturilede muritor obi[nuit.
Personal, se gândi. Dac\ `ntârziase prea mult?Dac\ factura fusese deja pl\tit\? Atunci pentru cevenise personal?
Gândul `i strânse inima, f\când-o s\ salte. Trecurapid prin SVE, apoi privirea `i reveni la firma Com-paniei de telefonie Bell ce atârna pe urm\toareacl\dire. ~n timp ce `nainta, con[tient de tensiuneacare cre[tea pe fondul anxiet\]ii lui, realiz\ c\ o me-lodie `i r\suna `n minte `n ritmul pa[ilor. Apoi `[ireaminti cuvintele:
B\iat de aur cu picioare de lut,Las\-m\ s\ te ajut.Ajungi departe dac\ te-mbrâncesc –Dar ce copil stângaci mai e[ti!
Versurile proaste `i chicotir\ satiric printre gân-duri, [i ritmul lor rudimentar se izbi de el ca o in-sult\, acompaniat de o muzic\ lent\ pentru striptease.Se `ntreb\ dac\ exista vreo zei]\ supraponderal\ peundeva prin cerurile mistice ale universului, torcându-i
14 s t e p h e n d o n a l dso n s o n
soarta burlesc\: Ajungi departe dac\ lacom te-mbrân -cesc – dar ce copil stângaci mai e[ti! batjocur\ suferin]\disperare. O, sigur, b\iatule de aur.
Dar nu putu s\ abandoneze dispre]uitor acestgând, fiindc\ `ntr-o vreme el fusese un fel de b\iatde aur. Avusese o c\snicie fericit\. Avusese un fiu.Scrisese un roman ̀ n extaz [i ̀ n ignoran]\ [i ̀ l urm\riserezistând un an pe listele de bestselleruri. Din cauzalui avea acum to]i banii de care avea nevoie.
Mi-ar fi fost mai bine, cuget\, dac\ a[ fi [tiut c\scriu o astfel de carte.
Dar nu [tiuse. Nici m\car nu crezuse c\ va g\sio editur\ atunci când scria cartea – `n zilele imediatdup\ c\s\toria sa cu Joan. ~mpreun\, nu se gândeaula bani sau la succes. Actul pur al crea]iei `i aprin-dea imagina]ia, iar vraja cald\ a mândriei [i ̀ nfl\c\r\riiei `l p\strase arzând ca un fulger, nu pentru secundesau frac]iuni de secund\, ci timp de cinci luni `ntr-ounic\ desc\rcare de energie prelung\ [i s\lbatic\ carep\rea s\ creeze peisajul p\mântului din neant doarprin for]a str\lucirii ei – dealuri [i piscuri, copaciapleca]i `n vântul pasional, oameni ai nop]ii, toateaduse la via]\ de c\tre s\geata alb\ lovind cerurile dinarcul de lumin\ al scrierii lui. Când terminase sesim]ise sec\tuit [i satisf\cut ca [i cum `ntreaga iubiredin via]a lui s-ar fi exprimat printr-un singur act.
Nu fuseser\ vremuri u[oare. Chinul perceperii`n\l]imilor [i abisurilor d\duse fiec\rui cuvânt scrisforma sângelui uscat [i negru. {i el nu era un om c\ruias\-i plac\ ̀ n\l]imile; emo]iile lipsite de constrângere nu
b l e s t e m u l n o b i l u l u i f o u l 15
ajungeau u[or pân\ la el. Dar fuseser\ clipe de glorie.Concentrarea pe acel vârf de intensitate fusese cel maicurat lucru care i se `ntâmplase vreodat\. Falnicafregat\ a sufletului s\u navigase cu bine pe un oceanadânc [i periculos. Când `[i trimise manuscrisul,o f\cuse cu un fel de `ncredere calm\.
~n timpul lunilor de scris [i apoi de a[teptaretr\iser\ din veniturile ei. Ea, Joan Macht Covenant,era o femeie t\cut\ care comunica mai mult dinpriviri [i prin nuan]ele pielii decât prin cuvinte.Carnea ei avea o tent\ de auriu care o f\cea s\ aratecald\ [i des\vâr[it\ ca o silfid\ sau un sucub al bu-curiei. Dar nu era mare [i puternic\, iar ThomasCovenant era `n mod constant uluit de faptul c\ eacâ[tiga bani pentru amândoi din supunerea cailor.
~ns\ termenul de supunere nu era drept fa]\ detalentul ei cu animalele. ~n munca ei nu existau probede for]\ sau `nfrângerea unor arm\sari cu ochi s\lba -tici [i n\ri frem\tânde. Lui Covenant i se p\rea c\ eamai degrab\ `i seducea. Atingerea ei aducea lini[tea`n mu[chii lor tres\rind. Murmurul glasului ei relaxa`ncordarea din urechile lor. Când `nc\leca pe spina-rea lor goal\, strângerea picioarelor ei f\cea ca vio-len]a fricii lor brute s\ se sting\. {i ori de câte ori uncal `i sc\pa de sub control, ea aluneca pur [i simplude pe spatele lui [i `l l\sa `n pace pân\ când spasmuls\lb\ticiei lui se potolea. Apoi o lua de la cap\t. Lafinal, ducea animalul ̀ ntr-un galop nebun ̀ n jurul fer-mei Haven, ca s\-i arate c\ `[i putea `ncorda puterilela limit\ f\r\ s\ dep\[easc\ m\iestria ei.
16 s t e p h e n d o n a l dso n s o n
Urm\rind-o, Covenant se sim]ise intimidat de abi -litatea ei. Chiar [i dup\ ce ea `l `nv\]ase s\ c\l\reasc\nu-[i putuse `nfrânge teama de cai.
Munca ei nu aducea venituri mari, dar `i `mpie-dicase pe ea [i pe so]ul ei s\ simt\ foamea pân\ `nmomentul când sosise o scrisoare de acceptare de laeditur\. ~n acea zi, Joan hot\r`se c\ venise timpul s\aib\ un copil.
Din cauza `ntârzierilor obi[nuite intervenite `npublicare, trebuiser\ s\ tr\iasc\ aproape un an dintr-unavans din drepturile de autor ale lui Covenant. Joan`[i p\str\ slujba `ntr-un fel sau altul cât putu de multf\r\ s\ amenin]e siguran]a copilului. Apoi, când tru-pul ̀ i spuse c\ venise timpul, renun]\ s\ mai lucreze.Din acel punct via]a ei se ̀ ntoarse spre interior, con-centrându-se asupra sarcinii cre[terii pruncului cu oobsesie care adesea `i golea ochii de orice expresie,marca]i de a[teptare.
Dup\ ce se n\scu, Joan anun]\ c\ b\iatul se va numiRoger, dup\ tat\l [i bunicul ei.
Roger! gemu Covenant apropiindu-se de u[a ofi-ciului companiei de telefonie. Niciodat\ nu-i pl\cuseacest nume. Dar chipul de bebelu[ al fiului s\u, mo-delat atât de meticulos [i frumos, uman [i complet,`l f\cu s\ simt\ `n inim\ un junghi de dragoste [imândrie – da, mândrie, participarea unui tat\ laacest mister. Iar acum fiul s\u se dusese – se dusese`mpre un\ cu Joan nu se [tie unde. De ce era atât deincapabil s\ plâng\?
~n clipa urm\toare o mân\ `l trase de mânec\.
b l e s t e m u l n o b i l u l u i f o u l 17
– Hei, domnule, spuse o voce slab\, gr\bit\ [item\toare. Domnule!
Se `ntoarse cu un strig\t `n fundul gâtului – Num\ atinge! Proscris necurat! – dar chipul b\iatuluicare `l prinsese de bra] `l opri, `l `mpiedic\ s\ se eli-bereze. B\iatul era mic, nu avea mai mult de opt saunou\ ani – cu siguran]\ era prea tân\r ca s\ se team\`n felul acesta. Fa]a avea pete palide [i livide de groaz\[i constrângere, ca [i cum ar fi fost cumva for]at s\fac\ ceva care `l `nsp\imânta.
– Hei, domnule, zise rug\tor. Uite. Lua]i. Vâr` ofoaie veche de hârtie `ntre degetele amor]ite ale luiCovenant: El mi-a spus s\ v-o dau. Trebuie s-o citi]i.V\ rog, domnule.
Degetele lui Covenant se strânser\ involuntar ̀ n ju -rul hârtiei. El? gândi paralizat, holbându-se la b\iat. El?
– El.B\iatul ar\t\ cu un deget tremur\tor ̀ n spatele lui,
`nspre trotuar.Covenant se uit\ [i v\zu un b\trân `ntr-o rob\
murdar\ cafenie stând la o strad\ distan]\. Morm\ia,aproape cântând o melodie obscur\ [i f\r\ sens; guraspânzura deschis\, `ns\ buzele [i f\lcile nu se mi[cauca s\ dea form\ morm\ielilor lui. P\rul lung [i mur-dar [i barba `i fluturau `n u[oara adiere a vântului.Avea fa]a ridicat\ spre cer; p\rea s\ se uite fix ̀ n soare.~n mâna stâng\ ]inea bolul de lemn al unui cer[etor.Mâna dreapt\ `i era `ncle[tat\ pe un toiag lung delemn, la cap\tul c\ruia era fixat un semn cu un sin-gur cuvânt scris: „Fere[te-te.“
18 s t e p h e n d o n a l dso n s o n
Fere[te-te?Pentru o clip\ stranie, semnul `nsu[i p\ru s\ exer-
cite un pericol asupra lui Covenant. Primejdiile seaglomerau `n el ca s\-l ajung\, primejdiile `notauprin aer spre el, ]ipând ca ni[te corbi. {i printre ele,privindu-l printre ]ipete, erau ochii – doi ochi cani[te col]i, caria]i [i letali. ~l priveau cu o r\utatefix\, rece [i `nfometat\, concentra]i asupra lui ca [icând el [i numai el ar fi fost stârvul dup\ care tân-jeau. ~n clipa aceea se cutremur\ `n strânsoarea uneispaime inexplicabile.
Fere[te-te!Dar nu era decât un semn, numai un placaj orb
ata[at de un toiaj de lemn. Covenant se scutur\, [iaerul din fa]a lui se limpezi.
– Trebuie s-o citi]i, spuse iar b\iatul.– Nu m\ atinge, murmur\ Covenant c\tre strân-
soarea de pe bra]ul lui. Am lepr\.Dar când privi `n jur, b\iatul disp\ruse.
b l e s t e m u l n o b i l u l u i f o u l 19